Äpplena faller inte långt från päronträdet
Hustrun och jag brukar säga att äldsta sonen är mest lik henne (till sättet) medan den yngre mer liknar mig. I helgen blev det tydligt när den yngre först hjälpte henne i trädgården och sen mig med att handla. Trädgårdsarbetet bestod av att bära bort pinnar och hans strategi var exakt den som jag brukar använda – försök att få med allt i ett enda svep, även om det blir så tungt att man går på knäna. När han packade varor efter handlingen så körde han en annan av mina specialare – alla de tunga sakerna i en och samma kasse. Den håller och jag orkar så varför
inte….. Han håller också på att växa i mina kläder. Till skolavslutningen behöver han en skjorta och han ska låna en som jag vuxit ur. Den är lite lång i ärmarna men annars sitter den bra.
Äldsta sonen verkar dock ha ärvt min kärlek till huvudbonader. Han approprierar med jämna mellanrum nån av mina hattar, nu senast en fiskarhatt/hinkhatt från Kangol. Avslutningsdagen i skolan ska han ha min gråa fedora, men den får han inte behålla – min faderskärlek har sina gränser…..
En av mina favoritregissörer är britten Ken Loach, han gör vardagsdramer med både smärta och glädje i. Jag har dock medvetet undvikit hans senaste filmer eftersom jag uppfattat dem som för svarta och
nedstämda för min nuvarande sinnesstämning. Den senaste veckan så har jag sett en teveserie, ”Hör du mig?” (M’entends-tu?) som skulle kunna ha varit gjord av honom. Det är en fransk-kanadensisk samproduktion som handlar om tre unga kvinnor på livets skuggsida. Mycket elände och sorg men också fantastisk vänskap och humor. Det är även intressant att höra kanadensisk franska, den låter inte riktigt som fransk franska.
Under promenaden med Betty i går förmiddag så såg vi fler svalor och den här gången fick jag dem på bild, även om fotona inte blev några höjdare. Svalorna har nu definitivt kommit till byn även om de inte kommit till vår loge än. Jag fortsätter mina härjningar på Reddit. Det gör mig barnsligt glad att lägga upp foton på mig i olika utstyrslar där för jag får så mycket positiv respons. Jag har fått komplimanger för mina kläder tidigare, både på bloggen och i verkliga livet, men reaktionerna på Reddit har varit överväldigande (och smått beroendeframkallande). Nu senast fick jag en ”Timeless beauty award” där.
På Reddit kan man ge varandra utmärkelser som man köper av sajten för riktiga pengar och en sån fick jag, den kostade visserligen bara nån dollar men det är oväsentligt eftersom det är tanken som räknas. Jag blev nyfiken på vem som gett mig utmärkelsen så jag cyberstalkade lite och fick fram att det var damen nedan.
Allvarligt talat så vet jag inte vem som gav mig den, bilden är på nån av tjejerna i ”Baywatch”. Uppmärksamheten på Reddit har dock påverkat hur jag ser på min stil och på mitt yttre, jag känner mig mindre som ett ufo nu än tidigare.
Under morgonens hundpromenad så mötte Betty och jag en traktor, med gödseltunna bakom, och en humla. Vi märkte också att en av grannarna har ett flasklamm, Betty var oerhört intresserad av det. Vi kunde också se att rapsen gulnar mer för varje dag som går, snart än den i full blom. Allra sist en rullande Betty. Har ni någonsin sett en ledsnare hund än den i det sista fotot nedan? Den är dock vilseledande, är en ögonblicksbild när hon precis rullat runt och gonat sig i gräset.
I eftermiddags så sparkade jag igång gräsklipparen för första gången i år. Det är alltid lite nervöst om
den ska starta eller inte men jag laddade batteriet i går och det verkar ha gjort susen för den tände direkt.